Svensk text: SSG - SweSUB Group © FRiEND
www.SweSUB.nu
Synk: Åkerspöket
Tänk om det här var ditt hus. Strömavbrott och lamporna funkar inte.
Småttingarna i våningsängen ropar... "Mamma! pappa! Skynda er, jag är rädd!"
Du måste ta dig dit fort. Du behöver ett vapen.
Men först behöver du en ficklampa.
Men du är i mörker! Vad ska du göra? Hur ska du hitta den?
"Den självlysande ficklampan" Jag är Larry Daley från "Daley Devices".
Vi ska tillbringa nästa annonseringstid med att sätta er i gungning.
Och jag tog med en vän till hjälp. George Foreman, mina damer och herrar!
Fantastiskt, Larry! - Är han inte fantastiskt, Amerika?
Men allvarligt. Jobbade inte du som nattvakt på ett museum för två år sen?
Det är sant, tvåfaldiga tungvikts- världsmästaren, George Foreman!
Jag var bara en vanlig kille, med en ficklampa och en dröm.
Du menar en vanlig Larry.
Men det är inget skämt att du är VD på Daley Devices!
Skapare av oumbärlig saker som: "Det superstora hundbenet".
"Nyckelringen som man inte kan tappa bort".
Och nu ditt senaste genombrott... - Säg det med mig Amerika!
"Den självlysande ficklampan!"
Daley Devices, vad kan jag hjälpa till med?
Gina, lämna tillbaka den här. Jag litar inte på uträkningen.
- Den där killen ringde igen. - Larry! Stora nyheter!
Vi ska träffa Wal-Mart.
- När? - Om tre dagar.
Okej. Då har vi en del att göra.
Hörde du inte mig säga "Wal" och "Mart" tillsammans?
Ja, jag vet. Det är stort.
Kan du inte vara lite glad?
- Du gör fullkomligt narr av mig. - Nej, men ta inte ut nån seger förskott.
- När är mötet? - Fredag morgon, klockan 10.
Ställ in visningen av den elektriska sågen med propeller.
- Jag vill fokusera på det här. - Min dotters födelsedag ställs in.
Du kan åka hem. Jag blir ganska sen.
NATURHISTORISKA MUSEET STÄNGT FÖR RENOVERING
Ursäkta mig! Endast behörig personal! Är det inte vår egen "Mr framgångssaga".
Kommer du för en av dina nostalgiresor? Har inte sett dig på några månader.
Jag har varit upptagen. Vad händer här?
Framsteg... Säger de till mig. Framtiden...
Naturhistoria, version 2.0
Välkommen till Naturhistoriska museet, där historia väcks till liv.
Stig fram. Ställ din fråga. Låt sedan nästa barn få komma fram.
- Var är du född? - Här, i New York, den 27 Oktober 1858.
Historia, historia. Lärdom, lärdom. Förändrar Amerika, ett barn i taget.
- Så, ni utökar med nya saker? - Nej, mr Daley, inte utökar.
Vi ersätter de gamla föremålen.
- Vart tar ni dem? - Bort.
Allt skräp ska bort. Tittskåpen, vax- sakerna, och en del sjabbiga djur som...
-...den här lilla apan. - Var försiktig! Han är en Kapuchin.
- Det är en apa! - Det är en ovanlig art.
Kapucin är inte bara en apa.
En apa, sa jag. Varför vara så specifik? När man kastar en apa-
-behövs inget latinskt namn. - Slänger eller flyttar du dem?
Är du nån skräppolis? Låt det vara.
- Vems idé var det här? - Min förstås, jag bestämmer.
Jag och styrelsen... Kanske styrelsen.
- Varför bryr du dig? - Folk älskar sånt här.
Folk, mr Daley, älskar, "Det som kommer sen".
- Det borde du veta. Du stack. - Min karriär tog fart...
Du blev en succé. Det hade jag också blivit om jag var nattvakt...
- Vad gör ni av alla saker? - Förvaring.
Statsarkiven.
- Var ligger det? - I Washington D.C. Smithsonian.
- Det måste finnas nåt vi kan göra? - Det är redan gjort!
De transporteras imorgon bitti. Det är över.
Tjena, kompis! Hur är läget? Hur går det med allt det här?
Jaså, du vill ha det här? Tror du att jag har nåt åt dig. Ett rep?
Tror du att du är starkare än jag, va?
Är det ditt bästa?
- Lawrence! Kul att se dig! - Dig med, Teddy.
- Brooklyns beskyddare har återvänt. - Hej, Ahk.
McPhee berättade just, jag hade ingen aning.
Mycket har hänt här sedan du var här. En skulle säga att...
Typiskt.
Hallå, Bocephus! Kan man få lite hjälp här borta?
Hej, killar! Hur är läget?
Är det inte mr "stor-i-byxorna"? Lagom tillbaka för att se oss försvinna!
Ja, Jed, jag hörde. Jag vet inte hur det här kunde hända?
Ja, ett riktigt mysterium att det hände.
Svaret kanske finns i den magiska surrande saken du har i handen?
Du var inte här Gigantor! Det är därför det hände! Det är inget mysterium!
Det finns ingen här som kan föra talan åt oss under arbetstid.
Ingen-ingen! Dumdum!
Hörni! Jag ringer styrelsen imorgon. Jag har status nu. Jag fixar det.
- Vi kommer att klara oss. - Vi? Hörde du det Johnny?
Det har inte varit nåt "Vi" sen du slutade att bry dig om oss!
- Det känns kyligt det, grabben. - Gjort är gjort, Larry!
Även Roms storhetstid fick ett slut.
Kan du sluta se så frånvarande ut när du säger det? Det känns värre då.
- Jag vet inte vad du pratar om? - Vad tittar du på?
Vad tittar du på? Här är jag!
- Bara en del av väggen. - Det kanske inte är så dåligt?
Ja, det ligger nåt i det. Men det är Smithsonian vi talar om!
Det vet du inte, Dexter.
Du missar poängen Gigantor! De skickar iväg oss!
Du försöker få oss att må bättre. Jag ser att du är besvärad...
...men det blir aldrig detsamma. Alla vi här tillsammans...
-...på den här platsen. - Det blir aldrig som hemma, grabben!
Jedediah, snälla!
Det här är en känslomässig stund för oss alla.
Men det är vår sista natt som en familj, och den ska inte förspillas i självömkan.
Så, vem är med mig? En sista promenad genom de här helig hallarna?
- Ska vi gå en sväng? - Nej.
Jag ska ödsla bort tiden i självömkan.
Skall vi, min kära?
Lycklig resa.
Dexter? Behöver du lite hjälp?
Kom igen! Var inte sur. Allt kommer att ordna sig.
- Det är snart gryning, Lawrence. - Ja.
- Var är din låda, Teddy? - Jag ska inte med på den här resan.
Det verkar som att jag, Rexy, och några av de andra kommer att stanna här.
- Tills vidare... - Utan tavlan?
Sanningen är Lawrence...
Ahkmenrahs tavla stannar kvar här med honom.
- Va? - De åker utan tavlan, min vän.
Jag är rädd för att den här natten blir deras sista.
- Du sa inget till dem? - Ibland är en liten lögn bättre-
-än en smärtsam sanning.
- Kommer du att klara dig? - Jag skall göra mitt bästa.
Och vem vet...
Ibland skapar stora förändringar ännu större möjligheter.
Se på dig, Lawrence. Du lämnade den här platsen och skapade ett bra liv.
- Ja, jag antar det. - Du gör väl mer än bara antar?
Du leder en industri. Du har världen i dina händer.
Du har fått allt du önskat dig.
- Ja, jag vet. - Nej, det gör du inte.
Låt mig få ge dig lite tips på vägen.
Nyckeln till framgång, sann framgång är...
Vänta lite, jag ska bara... Jag fick ett japanskt avtal.
Jag stänger av den. Förlåt.
Nyckeln till framgång?
Vi ses, Teddy.
NATURHISTORISKA MUSEET
Är de borta? Finns det inget du kan göra?
Jag har försökt med allt. Jag har pratat med McPhee, ringt styrelsen...
...men de skickades iväg imorse. - Det här är mycket mat, Pappa?
Ed från jobbet kommer, jag trodde jag sa det? Vi ska snacka om lite saker.
- Så du jobbar inatt? - Jag brukade ju jobba varje natt.
Det var när du hade världens häftigaste jobb.
Ja, men häftigt betalar inte din gitarr Gud VI, eller vad det är.
Gigantor! Det är jag, Jedediah!
Jed? Hur kan du ringa?
Det är en lång historia. Apan stal tavlan och nu är vi illa ute!
- Vad händer? - Kahmunrah!
- Kahmunrah? - Kahmunrahs storebror är här.
Och tro mig, inte vänlig! Jag repeterar, inte vänlig!
Är det Attila? Jed? Jed är du okej?
Jed?
Vad var det där om?
Jag vet inte.
Kom, jag släpper av dig hos din mamma.
- Vad händer, pappa? - Jag ska ta reda på det.
McPhee sa att statsarkiven är i Smithsonian. Vart exakt skall jag?
Smithsonian är nitton olika museum. Alla ligger vid esplanaden.
Från Capital till Lincoln Memorial.
De har allt där! Det finns riktigt coola saker där.
- Fokusera. I vilket museum finns arkiven? - Inte i, utan under.
- Det finns under hela Smithsonian. - Om Ahkmenrahs tavla är där nere...
...har världens största museum vaknat till liv.
- Vad exakt är din plan, pappa? - Tänk inte på det.
- Du har ingen plan, eller hur? - Jag har en väl genomtänkt plan.
Jag har ingen plan. Jag hör av mig när jag är inne.
Välkomna till världens största museum!
Vad sägs om flygplanen som hänger i taket? Ganska kusligt.
Ursäkta. Kan du berätta hur jag kommer till statsarkiven?
Visst. Var bara ett historiskt dokument, värd att sparas i all evighet.
Jag skojar bara. Han är inget dokument.
Jag är ledsen. Arkiven är under jorden, och under maximal säkerhet.
Verkligen? Du menar helt säkert?
ALBERT EINSTEIN "BUBBELHUVUD"
Mina damer och herrar, museet stänger om en timme.
KAHMUNRAHS PORTAL MYTISK DÖRR TILL DEN UNDRE VÄRLDEN
Vad gör du? Inte röra.
- Nej. Jag skulle inte röra nåt. - Du kommer hit med S.A.R.
- S.A.R? - Det betyder "Syfte Att Röra"
- Nej, jag skulle inte... - Ska du pussa den kanske?
Ta gärna på den. Jag har stått där hela dagen och väntat på att en-
-liten tjej som du skulle komma och ta på föremålen med sina polerade naglar.
- Vi lever väl i ett fritt land... - Nej det gör vi inte.
- Det är Förenta Staterna av Rör Inget. - Jag har rätt att titta på den.
- Låt oss se vad som sker om du rör den. - Hotar du mig nu eller? Brandon?
- Jag heter Brundon. - Ursäkta?
- Brundon! - Brundon?
Tog U:na slut när de gjorde brickan?
Jag vet inte, tog skämten slut där du handlar, eller?
- Förlåt, det ser ut som Brandon. - Det är Brundon!
- Brundon, okej. - Har du aldrig hört det namnet?
Kolla populäraste barnnamnet 1994. Brundon.
Okej, hotar du mig, Brundon?
Ser jag ut som prinsessan Jasmine?
- En 9 volts Lunabeam. Underbar grej. - Ja, de heter Lunabeam Nio.
Själv föredrar jag en Maglite LED.
- Gör mig en stor tjänst. - Vad?
Stoppa ner händerna i fickorna, sänk attityden...
...och var lite snällare mot människor.
- Strålande. Får jag fråga en sak? - Ja.
Jag vill bara vara säker. Jag kan inte göra så här, eller?
Det där var galet. Valde du precis att förkorta ditt liv?
- Jag slår dig med ficklampan. - Nu hotar du mig?
- Rör den inte! - Du rör inte mig.
Jag rör dig hela dagen med ficklampan.
Jag hyr en husbil som vi kör runt i USA, med min ficklampa mot ditt bröst.
- Gör inte så. - Gör inte vad?
Vill du se vad som händer om jag gör det igen? Du gör ingenting.
- Ärligt, Brandon... - Brundon.
Brundon, du vet inte vem du bråkar med. Du tror att du vet hur en vakt fungerar?
Tro mig, du vet inte ens vad ordet betyder.
Jag har sett saker som du inte kan föreställa dig.
- Vad då för saker? - Det säger jag inte.
- Men du ska släppa ficklampan... - Trodde att du skulle säga nåt häftigt.
Ja, men du får inte höra det. Släpp ficklampan.
Är det lungt?
Det var faktiskt rätt häftigt, det du precis gjorde.
Allt lugnt?
- Förlåt. - Jag är ledsen.
- Nej, det är mitt fel. Jag borde inte.. - Det krävs två för att bli osams.
Du gjorde bara ditt jobb. Ta det lugnt nu!
- Jag är inne nu. - Bra. Var är du?
Nordöstra korridoren av slottet. Strax under huset.
Jag vill att du guidar mig till arkiven.
I slutet av korridoren, ta höger. Där skall finnas ett trapphus.
- Jag ser det. - Det är som en labyrint där nere.
Tunnlarna går till olika byggnader. Det kan bli komplicerat.
Vi måste skynda oss, vi har 28 minuter till skymning.
När du kommer till Nivå B, tar du vänster.
- Nick! Hallå, Nick! - Hör du mig, pappa?
ID?
Brundon...
- Vi ses, polarn. - Ja.
Okej. Var är ni?
Herregud!
Din lilla bråkstake. Dig tar jag hand om senare.
Pratar du franska?
Engelska kanske?
- Ursäkta, men vem är du? - Jag är Kahmunrah.
Den stora kungen av de stora kungarna.
Och från de djupaste mörkren av forntida historia, har jag återuppstått.
Du kanske inte hörde vad jag sa?
Jag är ett sekel gammal egyptisk Farao. Jag var död...
...men nu har jag återuppstått!
Ja, jag hörde det. Jag fattade. Välkommen tillbaka!
- Vem är du? - Larry. Larry Daley.
Från Daley Devices i New York. Lustigt. Jag känner din bror, Ahkmenrah.
- Gör du? - Ja.
- Han känner lillbrorsan. Favoritsonen. - Ja, bra grabb.
Visst är han? Han fick alltid vad han ville ha.
Och då menar jag allt. Till och med tronen, som skulle bli min!
- Han sa inget om det. - Självklart inte.
Nu börjar eran om Kahmunrah eftersom jag har återvänt...
- Strunt samma! Ge mig tavlan. - Ge honom den inte, Gigantor!
Tystnad där inne, tack!
- Tvinga mig inte att komma in där. - Nej, jag håller inte tyst.
Den tavlan är mäktigare än allt du kan föreställa dig.
Att väcka saker till liv är bara ett salongstrick.
Jag ska öppna porten till undervärlden och hämta min arme från de dödas land.
Om det inte är för mycket bekymmer...
...ge mig den.
- Okej. Varsågod. - Ett klokt val.
Ja, jag vet. Förlåt. Jag trodde du ville åt kuben.
- Kuben? - Rubiks kub.
Vad är den här Rubiks kub för nåt?
Det är Kuben! Den som förvandlar alla som är mot dig till damm.
Den som... Jag trodde... Mitt fel, eftersom...
Din bror ville inte heller ha den.
Han ville vara på den säkra sidan också. Du verkade vara lite tuffare, så jag...
Jag är inte min bror, Larry.
Jag dödar dig och dina vänner på ett ögonblick.
Nu tar du mig till den här Rubiks kub.
- Här är den. - Öppna den.
Kom tillbaka med min tavla! Jag har fortfarande dina vänner!
Ta över! Jag sa, ta över! Nu händer det grejer. Jag älskar det!
Håll henne rakt, jag fixar resten. Ladda!
- Okej, vad är planen nu? - Vi är amerikaner. Vi planerar inte.
Vi utför! Håll i dig nu!
Såg du det? Agera först, tänk sen! Fungerar varje gång! Du är i goda händer.
General George A. Custer från det stridande 7:de kavalleriet...
...till er tjänst!
Jag mår bra! Fly din dåre!
- Vad är det för bråk, esset? - Kan du flytta på dig, damen.
Vem kallar du damen? Namnet är Amelia.
Amelia Earhart. Du kanske har hört talas om mig?
Ja, du är en berömd pilot, eller nåt.
Jag var den första kvinnan att flyga över Atlanten.
Den första som fick det Flygande Korset, och som flög över de 48 Staterna-
-i ett propellerplan. När du torkat bort ditt tveksamma flin-
-undrar jag om du vill vara snäll och berätta för mig var jag är?
I ett museum. Rättare sagt, under det.
Jag befinner mig i en farlig situation just nu. Du vill nog inte vara nära mig.
- Du är snabb. - Vad heter du, flygarn?
- Jag heter Larry Daley. - Okej, Larry Daley...
...om du inte lyssnade, så är jag inte direkt rädd för faror.
Vad säger du om spjut? Är du rädd för dem?
Då kastar vi loss, skepparn. Nu skall vi ha lite skoj.
98, 99... Bingo!
Som gyllene ull.
Okej, trupper. När era fiender fångade mig, blev de även mina fiender.
Stort misstag!
Så här lyder planen. Jag räknar till tre, och sedan, Attack!
Och då...
...hoppar vi alla ur den här lådan...
...och attackerar.
Vad säger ni?
- Du, Sacaja... - Det är inte mitt namn.
- Sacajamea... - Nej.
- Sack-in-a-box. - Nej.
- Cinco de Mayo. - Jag vet att du är en berömd general.
Jag är en människa, precis som du.
Men att ropa "Attack" varnar väl fienden om att vi kommer att attackera?
Ja, jag antar det?
Du verkar vara omtyckt, mr Daley. Varför sjappar du inte bara?
Mina vänner är kvar och behöver hjälp. Jag måste hitta en annan väg ner.
Det här var nåt nytt!
Det är ingen fara. Jag skall inte gör er illa!
Jag tror inte att det är dig de fruktar, mr Daley.
Vi byter. Tack. - Backa undan!
Backa undan bara!
Jag spetsar er! - Ska vi ta dig, va?
Låt mig ta hand om det. Jag har jagat i två veckor med en stam från Mikronesien.
Makronisiaserna hade inte lika snabba reflexer.
Kom!
Det var en riktig höjdarfest.
Ursäkta mig. Förlåt.
Full täckning 1945!
- Hallå? - Äntligen, pappa!
Jag har studerat arkivritningarna. När du väl kommer ner för trapporna...
- Jag har passerat trapporna, Nicky. - Hittade du alla?
- Vad är det för grej du pratar med? - Vem var det?
- Amelia Earhart. - Hittade du Amelia Earhart?
Vänta lite...
- Varför så bråttom? Kriget är ju över. - Ledsen, men de är efter mig.
Vad tittar jag på? Mardi Gras? Vilken enhet är du ifrån?
Jag är från Brooklyn.
Är du seriös? Jag är ju från Flatbush.
Grabbar, de där typerna är ute efter min polare eftersom han är från Brooklyn!
Du! Du glömde din...
Vad fanken är det här för nåt?
Ursäkta, kan jag få ta över här?
Säg till när du är färdig, mr Daley.
- Ring mig! - Tack...för det.
- Du är visst en spelare, mr Daley. - Snabbt!
- Det fungerade faktiskt. - Vad händer nu?
Ta det inte personligt, men jag är mitt i nåt som inte är din strid.
Bara för att jag är kvinna, eller hur?
Nej, det är för att en forntida ond Farao-
-vill ta död på mig och alla omkring mig, för att få tag i den här tavlan-
-och sedan ta över världen. - Så det är på grund av en kvinna?
Vore för mig skulle du fortfarande vara kvar i den där monokroma förödelsen.
Lyssna noga. Jag kan hjälpa dig.
Jag vill hjälpa dig, inte för att jag gillar dig, vilket jag inte gör än-
-utan för att jag anar äventyr. Och jag vill gärna vara med.
Okej. Skyll inte på mig om nåt händer dig.
Vilken lyckost jag är.
Jag är Kahmunrah.
Jag är en halvgud. En gång borttagen från min mors sida.
Rättmätig härskare över Egypten. Framtida härskare över...
...allt annat.
Jag har förlorat några män.
Så jag behöver några nya generaler för min plan att erövra världen.
Ivan den förskräcklige.
Napoleon Bonaparte, och den unga Al Capone.
Några av det föraktligaste, mest fruktade ledarna genom hela historien.
Mina herrar...
-...det är fantastiskt att få träffa er. - Det samma.
Allt jag begär är er lojalitet, och i gengäld erbjuder jag er världen.
Bokstavligen. Har ni några frågor?
Ja, jag har en. Varför bär du klänning?
Det är ingen klänning. Det är en tunika.
Det var det senaste modet för 3000 år sedan.
- Några andra frågor? - Ja.
Klänningen du har på dig. Måste vi ha sådana på oss också?
Nej, självklart inte. Lyssnar du inte? Jag berättade just för mr Capone-
-att det inte är en klänning, utan en tunika. Väldigt stor skillnad.
Fler frågor?
Frågor som inte handlar om klänningen?
Tunikan... Nog om det, vi har kort om tid.
Kort! Varför tittar du på mig när du säger "kort"?
Förlåt. Jag råkade bara.
Om vi talar om världsherravälde, så är jag självklart intresserad.
Men först måste jag klargöra nåt, så att du vet vad du får.
Folk brukar säga: "Ivan den förskräcklige, han är så hemsk.
Jag är rädd för Ivan. Han är dåliga nyheter."
Medans den korrekta översättningen är "Ivan den häftiga".
Ivan den häftiga? Det klingar inte så bra.
Medans "Ivan den förskräcklige" verkligen rockar.
Men jag var inte förskräcklig. Jag var en ganska effektiv ledare.
Jag vill piffa upp stämningen lite, genom att ställa er gentlemän en fråga.
- Är ni med mig? - Javisst.
- Ja. - Ja, men...
Hämta då Larry Daley från Daley Devices och den gyllene tavlan av Ahkmenrah!
Jag ska se till att du kommer tillbaka.
Du går inte vilse om du följer, Amelia Earhart.
Snabbt, ner!
Nåväl, mr Daley. Jag gillar hur du håller om mig.
- Förlåt. Jag försökte inte... - Sluta snacka, mr Daley.
Du har inte lyckats släppa dina gluggar från mitt chassi sen den första stunden.
Jag förstod inte ett ord av det där.
Är det bara jag, eller är det musik i luften?
- Ni små flygande änglasaker. Var tysta. - De är Cupidon. Kärleksgudar.
Kärleksgudar? Kan ni hålla tyst? Vi försöker gömma oss.
Nej, byt inte låt. Det handlar inte om det. Tysta!
- Visa vad du kan, nattvakten. - Kom, vi sticker.
Och så fastnar den lilla korta mannen som inte kan bli mindre än en mus-
-i klorna på jättekatten.
- Du har verkligen problem med din längd. - Det handlar inte om längden.
Jo, du säger att jag är en liten mus och du är en jättekatt.
- Jag är den stora katten. - Inget illa ment, jag bara...
Du är Napoleon. Du är känd för att vara kort. Det är sant.
- Din naiva amerikanska man-pojke. - Vi ska inte krångla till det nu-
-så det är inte ens nåt problem.
Det handlar inte om längden. Det är en plan. En briljant plan.
- Jaså, en plan? - Läcker manöver, kejsaren.
Tack, fröken. Om din pojkvän snällt vill följa med...
Jag är inte hennes pojkvän.
- Inte hennes pojkvän. - Nej.
Bara vänner?
- Ja, vänner. - Bekanta. Vänner.
Var ni vänner på college och är nu rädda för att fördärva det-
-genom att berätta att ni vill mer än att vara vänner? Att ni gillar varandra.
En gång till? Jag är ledsen, men jag hängde inte med...
Var ni vänner på college och är nu rädda för att fördärva det-
-genom att berätta att ni vill mer än att vara vänner? Att ni gillar varandra.
Nej.
Jag älskar att lägga mig relationer. Alla fransmän gör det.
- Ja. Kärlek. - Nu!
- Följ med eller dö! - Ja.
- Vänta, jag följer med. - Nej! Den här striden är inte din.
Mitt hår är valuta i vissa delar av Europa.
Det är sant. Valuta, som guld eller pengar.
Duomo köptes för endast en medaljong.
Den där clownen kan inte skilja en pannkaka från en flugsmäcka.
Gigantor riskerar livet för oss. Det minsta vi kan göra är att hjälpa honom.
Mycket hjälp. Men vi kan inte hjälpa honom om vi är fast härinne.
- Vi måste fly. - Vad är en pannkaka?
Det är typ plättar.
Brösta?
- Klar? - Klar.
- Hallå, vad gör ni härute? - Octavius, spring. Jag uppehåller dem.
- Jag lämnar dig inte. - Vi har inte tid med romerska känslor.
Stick nu! Gamle Jedediah klarar sig.
Det här är inte äkta rubiner.
Rubinskor, jovisst.
Men vem du än är, Archie Bunker, så har du en bekväm tron.
Chefen. Den här försökte fly genom ett rosthål.
- Hans lille vän kom undan. - Vilken skada skulle de kunna göra?
De är ju inte större än ett litet couscouskorn. Inte sant?
Jag tänker på två ord när jag hör dig. Bedräglig och knäppis.
Och ett tredje skulle bli, fånig. Fånig bara.
Släpp nu ut gamle Jedediah annars blir han arg.
Bra sagt, Jedediah.
Jag kan inte ta dig på allvar. Du är så bedårande.
Även när du hotar mig. Det är löjligt. Är det bara jag-
-eller är de här killarna otroligt söta?
Vänta lite. Du får hålla mig fången, tortera mig, men kalla mig inte söt.
Lugn, min vän! Håll dig vid liv! Jag kommer att hitta dig!
Gigantor. Nej!
Hej, mr Daley. Trevligt att se dig igen.
Om det går bra, så tar jag den ifrån dig.
Tack.
Äntligen. Äntligen! Efter 3000 år...
Min ondskefulla armé av fördömda, min vackra armé...
...skall...
...befrias!
Jag är rädd för att mor och far enkelt kan ha bytt koden.
Jag antar att den där "släppa-lös- underjord-grejen" inte fungerar för dig?
Det måste vara frustrerande. Du som har väntat flera tusen år-
-för att återuppstå från de döda. Och nu kan du inte öppna den.
Frukta inte. Jag väntar 1000 år till om jag måste.
Bra. För om några timmar kommer du att stå här i en frustrerad ställning...
...förstelnad. Och jag går härifrån med min kompis.
- Jag har hela natten på mig. - Verkligen? Hela natten?
Han har inte det.
- Öppna buren. - Vad gör du?
Rör mig inte! Misshandla mig inte!
- Titta, han har ett litet raseriutbrott. - Jed!
Skruva inte på dig. Det blir bara värre för dig.
- Släpp ner honom! - Var inte rädd. Jag ska inte skada dig.
Jag ljög.
Jag tror inte att han har hela natten på sig, mr Daley.
Som det ser ut, säger jag, lite mer än en timma.
Släpp ut mig härifrån!
Du var vakten! Du vet allt om den här tavlan!
Du är tydligen mycket smartare än oss andra.
Antingen så vet du koden eller inte. Du får exakt en timma att klura ut den.
Klarar du inte det, dör dina vänner. Snälla, tänk inte på att fly-
-för jag håller koll på dig. - Jag vet inte ens hur jag ska börja-
-dechiffrera den. Okej? Det är sant. - Så synd...
Din lilla cowboyvän verkar vara en charmig prick.
Tick-tack, mr Daley. Din timma har börjat.
Du fixar det här, partner. Det vet jag.
Du fixar det!
Där är du! Mår du bra? Jag har varit jätteorolig.
- Vad är nästa drag, partner? - Jag måste få den här tavla översatt.
Strålande! Han igen. Vi vill inte ha nåt bråk, okej?
Jag antar att vår kaxiga bläckfisk bara var en fisk som behövde vatten.
Han var inte så förbaskad trots allt.
Okej. Roligt att du är lycklig.
Hallå! Lite hjälp här?
- Teddy! Du kanske kan hjälpa oss. - Jag hjälper er, men en sak i taget.
Kliandet i min näsa gör mig galen. Jag hatar att fråga-
-men som du ser saknar jag några kroppsdelar. Skulle du kunna klia?
Ja, visst.
- Ja! Det är underbart. Lite där... - Mer?
Det var... Söt kålrotspaj, det var gudomligt.
- Theodore Roosevelt, till ert förfogande. - 26:e Presidenten i USA, en tuffing.
Skaparen av nationalparkerna, och en massa andra grejor.
- Har vi träffats? - Nej, det är en annan Teddy
- Vi hade en av dig i New York. - Jaså? Hur är han, mitt andra jag?
- Ni är ganska lika, förutom... - Förutom vad? Säg det!
Han har en kropp. Förbaskat också, smärtan!
- Och en häst. - Ursäkta mig!
Vi behöver hjälp med att översätta tavlan.
- Tyder du hieroglyfer? - Ja, det gör jag, fröken.
Den var enkel. Fågel, en man med spjut, plattfisk, skalbagge, vas.
- Och vad betyder det? - Det betyder med en grov översättning:
"En man med ett spjut fångade en fågel och en plattfisk i en vas."
"Och så var det en skalbagge också."
- Jag tror inte det stämmer. - Det är bara en tänkbar översättning.
En annan är:
"Du finner det du söker om du räknar ut hemligheten i hjärtat av Faraos grav."
- Okej, och vad betyder det? - Jag vet inte. Tror du jag är Sfinxen?
Fråga New York Teddy. Han älskar säkert att få klabba på den där saken.
- Låter säkert hästen slicka den också. - Vi borde fortsätta till galleriet.
Det finns nån där som kan klarar det här bättre.
- Den vi letar efter är precis här nere. - God kväll.
Hej, unga dam.
Ursäkta! Kan vi fortsätta?
Självklart, med då kan vi missa ett unikt tillfälle.
Hon är ju en Degas, mr Daley!
Okej, men jag har en liten kompis som är fast i ett timglas, ett möte på Wal-Mart.
- Jag skulle vara tacksam om du kunde... - Han sitter här.
Han får ta sig en funderare på det här. - Mr Tänkare?
Förlåt att vi avbryter din koncentration, men vi måste räkna ut hemligheten i-
-faraos grav. - Jag tänker. Jag tänker.
- Jag tänker. - Det kommer inte att ske med honom.
Det var som fan. Kolla in den där!
- Här är jag! Det här är allvarligt. - Det handlar om liv och död.
Vet ni vad som handlar om liv och död? Den vackra damen där borta.
Bruden. Kolla in de här kulorna! Eldkraft!
- Han är verkligen ingen Einstein. - Biceps! Deltamuskeln...
- Jag såg en massa sådana. - En massa vad?
- Små Einstein. - Var?
Där borta. I "Luften och Rymden." Vi måste dit.
- Vad? - Ingenting.
- Okej. Varför stirrar du på mig? - Jag vill inte missa en stund.
Okej, bra, men vi borde fortsätta, eftersom vi...
- Varför? - Du snackar för mycket, esset.
Jag vet inte varför jag gjorde det. Jag har sovit länge nu och plötsligt...
- ...vaknade jag. - Jag kan förklara det...
Jag kunde... Jag borde...
Igen. Varför?
Strålande, ni är tillbaka.
Strålande. Kärlekslåten från Titanic. Bra, men inte direkt passande.
Du låter inte dig själv njuta av saker, eller hur, mr Daley?
Det är inte låtvalet. Och föresten, ni pitchar lite.
Jag tycker att ni är fantastiska, och ni ser underbara ut.
- Kan ni inte bara flyga iväg? - Och så fortsätter äventyret.
Vad sa jag åt er? Det räcker!
- Jag känner mig som en flytande fjäril. - Du är knäppare än en vägödla.
Mr Egypten, de här två hörde att vi ska erövra världen så de vill vara med.
Jag vet inte vilka det är, men de är tydligen föremål härifrån.
Jag vet inte ens vad de är?
Jag är ledsen, men vi har fullt upp med att vara ondskefulla idag.
Kom igen! Men jag är elak! Jag kan visa dig hur elak jag är!
Frukta mig!
Ledsen, men jag köper inte det. Du ser inte elak ut.
Du ser bara vagt grinig ut, tycker jag.
Vad gör du? Vad är det där?
Vad betyder det? Jag fattar inte. Är det du som andas?
För jag hör inte vad jag själv tänker.
Kan jag få ge er ett förslag. Det är för mycket som händer här.
Du är ondskeful, du är astmatiker, du är en robot...
Och vad har du manteln till? Ska vi på opera? Jag tror inte det.
- Hej då. - Alarm!
- Han sticker med tavlan. - Vart?
Han försöker inte lösa koden, han försöker fly.
Ta honom! Allihop! Döda honom! Och hämta tillbaka tavlan.
Kom igen, sätt fart! Utan tavlan är vi ingenting!
Streltsy! Sätt fart!
Du trodde du kunde komma undan, inte sant, Larry Daley?
- Jäklar, vi är totalkörda. - Totalkörda? Verkligen?
- Det är så jag pratar. Ja, jag vet, men det låter tillgjort.
"Nej, vår väg har blivit blockerad av onda människor." Hur kul är det?
Vi kan inte ta oss till "Luften och Rymden" nu.
Du har rätt. Vi är totalkörda.
De säger att en bra man leder det här landet.
Jag lovade Jedediah att jag skulle hämta hjälp...
...och hjälp skall han få.
Jag missbedömde avståndet.
Vem där?
Skydda mig, Jupiter.
Var väldigt stilla. De känner rörelser.
Tydligen hör de även när jag pratar med mig själv.
Jag är ingen nöt!
Vi borde vara säkra härinne ett tag.
- Hur länge har du vaktat antikviteter? - Vad? Nej, jag jobbar egentligen inte...
- Jag tänkte på din utstyrsel. - Nej, den är lånad.
Jag var vakt i New York, men...
...det var för ett tag sedan.
- Varför stack du? Gillade du inte det? - Jag älskade det. Jag bara...
Det tog bara en annan vändning, så...
- Så, vad gör du nu? - Jag designar produkter och säljer dem.
- Du är en uppfinnare! - Ja, det är jag. Jag uppfinner saker.
Som raketfarkosten? Sjöflygplanet? Luftskeppet?
Nej, inga flygfarkoster. Det är mindre grejer som...
Den självlysande ficklampan. Den var min.
- Gillar du ditt nya jobb? - Ja, jag gillar det. Det är spännande.
- Vad? - Jag är bara lite förvirrad.
Varför gör du det, om du inte stimuleras av det?
- Jag är stimulerad. Jag sa bara att... - Jag vet vad du sa, mr Daley-
-men vad jag ser framför mig är en man som har förlorat sin gåpåaranda.
Jag har inte förlorat min... Jag har gåpåaranda.
- Vet du varför jag blev pilot? - Nej.
För att det är så roligt.
Varför skulle man annars göra nåt?
Store Gatsby!
Spräng dessa duvor och deras ständiga kuttrande!
- Mr President! Sir! Gå inte ut där! - Dags att kolla läget på det här landet.
Jag säger alltid, lämna inte det som kan göras idag till morgondagen.
Du kommer att skrämma en massa människor!
Jag lovar att jag inte är nåt missfoster.
- Jag menade inte det... - Kom här, lillen.
Är det nån som är skrämmande här så är det du, sir.
Sanningen är den, att du är väldigt liten. Och då menar som en vanligt människa.
Va? Varför säger du så?
- Jag måste ju vara ärlig. - Ja. Ärlige Abe. Självklart.
Mr president. Släpp ner den där lilla mannen och sätt dig på din tron igen.
- Du har attityd, jag gör som du säger. - Tack.
Det är den där andan som har fastställt vår utomordentliga nation. Intressant.
De kommer. Mr president, du måste vara stilla nu.
- Abraham, frys! - Frys? Jag...
- Tack. - Det var så lite.
Kom, vi sticker till "Luften och Rymden".
- Ni två är ett bedårande par. - Nej, vi är inte... Vi är inte...
Jag ljuger aldrig! Ni två är bedårande tillsammans.
- Tack. - Farväl underbara kvinna och...
...lilla mannen.
Nu försöker vi hitta dina Einsteins.
Ett jättesprång för mannekängen...
D.C., det här är Luften och Rymden. Vi är igång igen och fungerar fullt ut.
Tuskegeepiloterna marscherar än en gång.
Kan du sluta berätta om allt vi gör. Lev i nuet bara.
Tuskegeepiloterna lever i nuet!
- Miss Earhart? Jag vill tacka dig. - Varför det, kapten?
Många trodde inte att vi heller kunde flyga.
Tack för att du rensade startbanan, frun.
- Ska vi tävla till Paris? - Taget!
- Nej, inte nu! Vi måste... - Bara en snabbfärd över dammen.
- Vi måste gå. Vi har inte tid. - Ledsen, jag har det i blodet.
Där är hon, mr Daley. Gamle Bessie. Hon tog mig över Atlanten.
Jag tror Einstein är här borta.
Vart har ni tagit vägen? Var är de?
Kontakt!
- Nej! - Systemen klara, grönt för att lyfta.
- Uppfattat. Vi är klara för att lyfta. - Det är inte grönt för nåt slags lyft!
- Jag vill ha ett nej för uppskjutning. - Jag säger nej. Ingen start.
- Vridmomentvinklar inkommande. - Tona ner vridmomenten!
- Påbörjar startsekvens. - Uppfattat.
- Vi har starttillstånd. - Nej, nej...
Tio, nio, åtta, sju...
Nej! Vi har inget tillstånd. Vi avbryter uppskjutningen-
-och det är nu en förbjuden upp- skjutningsfas. Vi är i en icke-flyg-fas.
- En icke-start-fas av icke-flygning. - Visst!
Och vi säger godnatt, tack och bra jobbat. Slut.
Fan, vilken besvikelse.
Hej, lilla rymdapa.
Du heter Able. Okej, bra. Hur är läget? Ja, bra.
Du är visst en vänlig snubbe.
Vet du var de där små Einstein "Bubbelhuvud" killarna är?
- Mr Daley, jag hittade dina Einstein. - Bra.
Mina herrar, vi försöker knäcka koden på den här tavelgrunkan-
-och skriften här säger att vi hittar det-
-om vi räknar ut hemligheten i hjärtat på Faraos grav.
Den är enkel. Svaret finns i frågan.
- Vad betyder det? - "Räkna ut", samma som ett nummer.
- Och Faraos grav, samma som pyramid. - Förstår du inte grabben?
Du letar efter det hemliga numret i hjärtat av pyramiden.
- Dra på trissor, svaret är PI. - 3.14159265, för att vara exakt.
Ja! 3.1495265?
- Nej, 3.14159265. - Ja, okej, 3.14...
Jag är ledsen, men betyder det ja eller nej.
- Det är nog svårt, men kan du bara... - Rör inte håret.
- Jag ser inte om det är upp eller... - Jag är ett bubbelhuvud, knäppis-
-och det är så vi vill ha det. - Alla tillsammans, nu!
Det är så...vi vill ha det
Alla kan inte vara Einstein, så...
- Jag kan. - Jag är.
- Vi är. - Han är.
- Du är. - Jag med.
- Här kommer det... - Kan ni ta det lite lugnare?
3.14159265.
- 3.14... - Jag kan det.
- Tack, mr Einsteins. - Tack.
Som den briljanta och berömda generalen jag är.
Jag har tänkt över det du sa, och jag har kommit på en bättre krigsplan.
Jag kommer meddela högt att vi inte går till attack.
Och sen... Vänta på det...
"Vad ska den fantastiska Custer säga nu? Jag hoppas han är min vän..."
...och bom! Vi attackerar!
Du trodde inte att din vän skulle sticka så där, eller hur?
Han kommer tillbaka, Ka-Ka-Ro. Han kommer helt säkert.
Jag skulle spara på syret om jag var du. Du har inte mycket kvar.
Vi har runt 10 minuter på oss att komma till Jed.
Jag tycker vi är ett bra lag. Kanske mer än ett lag?
- Vänta lite. - Gillade du inte att kyssas?
Jo, det gjorde jag! Örfilarna gjorde lite ont, men...
- Du gillar inte mig då? - Klart att jag gör det. Du är otrolig.
Du är en fantastisk person. Du är...
Det finns vissa problem som hindrar oss från...
- Du är... Du är inte... - Jag är inte vad, mr Daley?
- Du är...gjord av... - Gjord av...
Underbara saker. Du är gjord av bra, underbara saker.
Kom!
Gentlemän, kan ni vinna lite tid åt oss?
Den får duga.
Nej! Det är det första plan som gjordes. Den är gjord av balsaträ och papper.
Den är gjord av gran och segel och gammaldags amerikansk påhittighet.
Kommer du eller?
- Flytta er! - Jag tror inte det.
De kommer undan!
Håll i dig, mr Daley. Nu börjar det bli intressant.
En kvinnlig pilot! Löjligt!
- Tänk igen, killar! - Hon är bra.
Vad?
En av vajrarna sitter fast. Jag måste lossa den. Ta över spaken!
- Jag vet att du fortfarande har andan. - Det betyder inte att jag kan flyga.
- Folk med pilotlicens flyger plan. - Hon är din nu.
Jag vill inte ha spaken!
Titta inte nu, mr Daley, men du flyger ett flygplan!
Able! Dörrarna!
Dra upp!
Ja! Lycka till, Amelia Earhart!
Du ser lite nervös ut, Nudelmannen. För mig är det här som en spabehandling.
Sandbad föryngrar huden. Det flagnar av.
- Har du gett upp än? - Nej, inte riktigt än.
Vi ska se om vi kan få tiden att gå lite fortare.
Vad är det för lustigt ljud?
Stanna!
Stanna där, tack.
- Du vet verkligen hur man gör entré. - Dags att skaffa lite hjälp.
För din lille vän skull, så hoppas jag du har listat ut koden.
- Ge mig Jed. - Nej. Koden och tavlan först.
Du får koden och tavlan när du har släppt min vän.
Jag släpper det jag vill släppa när jag vill släppa det.
Bra, och jag släpper det jag vill släppa när jag vill släppa det.
Ge mig koden och tavlan nu annars-
-dödar jag alla dina vänner. Jag börjar med den här lilla komannen.
- Gigantor, låt mig ta hand om honom. - Oroa dig inte, jag fixar det.
Får jag inte mina vänner, så får du inte koden och tavlan.
Okej, jag kallas inte Kahmunrah den pålitlige för intet.
Jag kallas inte Kahmunrah den pålitlige! Jag kallas Kahmunrah den blodtörstige-
-som dödar den som inte ger Kahmunrah det han vill ha-
-när han vill ha det, vilket är just nu, när jag vill ha koden och tavlan!
- Kallas du det? - Ja, det var kortare på egyptiska.
- Du får koden när jag har fått honom. - Hur vågar du?
Om du rör den igen så dödar jag direkt. Rör inte den här.
- Det är ett icke-rörbart område! - Bra, då...
Herregud! Jag kan inte fatta att du gjorde det!
Jag kan inte ens tro det! Gud, vad jag vill döda dig just...
Om du inte vetat koden hade du vara så död just nu! Det skulle vara otroligt!
- Bra, men jag vet koden. - Passerar inte den här linjen...
...med din hand. Hur vågar du! Om du pratar igen, dödar jag dig.
Förstår du? Säg inget! Jag ser att du vill.
Herregud, säg ingenting. Jag mördar dig om du pratar igen.
Ge mig nu tavlan och säg koden.
Okej. När du har gett mig Jed och släppt ut mina vänner.
Du gjorde alla tre! Du pratade och korsade linjen!
- Jag kan prata om det här hela natten. - Vad sägs om att jag dödar dig nu?
Jag ger dig exakt 5 sekunder att ge mig tavlan och säga koden.
Vi har redan koden. Det är PI.
- 3.14159265.
Knäpphuvudet här, han sjöng. Han sjunger som en kanariefågel.
- Förlåt, Larry. - Det räcker! Du vet vad som hände sist.
- Det räcker! - Dumma man!
- Är du okej? - Ja, tack.
Det måste vara en flopp för dig, Larry.
Att veta att allt du offrat, inte var till nån nytta.
Vilken fruktansvärd besvikelse du måste vara för dig själv.
Hör ni det surrande ljudet?
Vet ni vad det är för ljud?
Det är retoriskt. Det är ljudet av slutet.
- Ledsen, Jed. - Du gjorde ditt bästa, Gigantor.
Vi hade honom nästan.
Jag menar att jag är ledsen för att jag inte var kvar de sista åren på museet.
- Det här hade kanske inte hänt då. - Du verkar inte fatta, Gigantor.
Jag ringde inte dig för att vi behövde din hjälp. Vi satt lite illa till, men-
-det vore inte första gången jag fick ta mig ur knivigheter.
Nej, partner. Jag ringde dig för att du behövde oss.
Den där stiliga kostymen du gått runt i på sistone är som en hängande kostym.
Väldigt uppiffad, men död inuti. Det är inte du.
- Ska jag berätta en annan sak? - Ja.
Det är inte över än. Den här lille cowboyen har lite kämparglöd kvar i sig.
Något säger mig att även du har det.
Välkomna till det nya utökade herraväldet av Kahmunrah.
Egyptens femte kung och nu världens!
Horus, Ra, mina krigare, stig fram!
Skicka Larry Daley och hans vänner till deras död!
Halt!
Den mäktiga Octavius har återvänt!
Jag rider på en av naturens mest fasansfulla varelse!
Jag rider en ekorre!
Framåt nu, min mäktiga springare!
Lugn. - Vill du ge upp hedervärt?
Eller måste det sluta med din blodsspillan?
Är det här din stora räddning?
Nej. Men det här är!
- Vad är det där? - Namnet är Abraham Lincoln.
- Och du är i stor knipa! - Attackera den!
Avskyvärda halvduvor!
Adjö, fågelhjärnor!
Hejdå, konstiga fågelmän.
- Återvänd inte till den undre världen! - Jo, gör det!
Tack för att ni titta in! God natt!
- Det här var pinsamt. - Det verkar som mitt jobb här är klart.
Kom bara ihåg, ett hus delat med sig självt, kan inte stå.
Farväl.
- Vad händer nu? - Jag vet inte riktigt.
Jag antar att vi kan borde börja med att se honom dö.
Streltsy! Döda honom!
Vad nu då?
Vi kommer inte att attackera just...
...nu!
Ta dem!
Frukta inte, Larry! Jag hjälper Jedediah!
Ta du dem bakifrån!
- Vad gör du? - Gömmer mig.
Gömmer dig? Vad gör du? Vi behöver dig!
- Jag är ett misslyckande. - Nej, det är du inte.
Har du dåraktigt lett 208 amerikaner in i döden i slaget vid Little Big Horn?
- Nej. - Inte? Inte bra. Inte bra alls.
- Det är inte bra. - Jag visar god min-
-men sanningen är den, att jag inte förtjänar de här stjärnorna.
Jag kommer alltid att vara känd för mitt största misslyckande.
Det förflutna är det förflutna.
Just nu, i den här stunden. Den här natten...
Det är det här som du kommer att bli ihågkommen för.
Det här är din sista strid.
- De behöver en ledare. - Ja, de behöver en ledare.
- Vill du vara deras ledare? - Ja, det vill jag.
- Okej? - Ja.
Larry!
- Hej, Able. - Jag vill hjälpa till!
- Vem är du? Det är mitt museum! - Han är min människa. Håll dig undan!
- Du behöver all hjälp, djungelapa! - Skärp dig, rymdsnobb!
Det är inte läge att bråka nu.
Dexter, du vet bättre än så.
Det är vad som händer när ni gör så! - Den får du.
Sluta! Bara sluta!
Lyssna nu. Ni båda är stolta Kapuchiner!
Ni måste koncentrera er på att slå fienden!
Var sams nu. Kom igen, nu gör vi det!
- Jedediah! De behöver oss! - Jag klarar det inte!
Rädd för att den här cowboyen har gjort sitt sista. Kom ihåg mig som jag var.
Vild och fri och...
- Det behövs inga sista ord. - Jag är inte färdig än.
Jag vill till berättelsen om vår relation. Utvecklingen från fiender till vänner.
- Nej! - Det kommer att få dig att gråta!
Nej! För att du skall överleva!
- Nu börjar vi jobba. - Ta ett svärd.
Svärd!
Inkommande!
Du slår, du sparkar!
Lagarbete, killar! Underbart!
Hur är det, killar?
- Mår du bra. - Jag har aldrig mått bättre!
När du får signalen, öppnar du porten.
- Du verkar ha en plan. - Jag skall dela på huset.
- Tavlan! Nu! - Okej! Visst kan ni få den.
Berätta vem som är er ledare så får ni den.
Ska Kahmunrah ha den? Han är väl er herre.
- Nej, han är inte vår herre! - Jaså? Han beter sig så iallafall.
Berätta bara vem som är ledaren så får ni den.
- Det är jag. - Nej, han är en bondtölp.
- Jag är den enda här som är adlig. - Han har fler medaljer och större hatt.
- Tack... - Du må ha många medaljer-
-men rör du den tavlan igen, är det det sista du rör med dina små labbar.
- Varför skulle du röra lille Nippy? - Du, jag sköter det här, okej?
Du kan inte sköta nåt! Du kan ju knappt prata, din dåre!
Inga problem. Jag ger dig den. Ser du den här?
Din hetsiga lilla typ!
Väldigt smart gjort, mr Daley. Få dem att slåss mot varandra.
Ja, men jag kan inte ta åt mig äran. Det var Abraham Lincolns idé.
Ett delat hus kan inte... Fungerar inte bra.
Du borde ha räddat dig själv, när du hade chansen.
Nu ska jag ha det fantastiska nöjet... över att få döda dig själv.
Vad är du för nåt?
Jag är nattvakten.
Segern är vår!
Så där ska det se ut!
Jag skulle nog säga att nån har hittat sin gåpåaranda.
Slaget vid Smithsonian.
Förmodligen det största slaget som världen aldrig kommer att veta.
Vi vet.
Ja.
En timma till gryning. Ni måste tillbaka.
Har du glömt att de inte vill ha oss längre, Gigantor?
Men det vill jag.
- Tror du att du kan ordna skjuts? - Med nöje.
Vänta lite. Jag måste ta hand om en sista sak.
Kom nu, killen! Kom!
Hoppa i!
Det känns bra, inte sant?
Varsågod! Se bara till att komma in innan gryning.
Det ser verkligen lovande ut.
Kom nu. Glöm inte att hålla ihop med er kompis.
Då var du tillbaka där du hör hemma.
Ja, jag tror det.
Jag borde nog ge mig av.
Amelia.
Det där jag försökte berätta tidigare...
Det är inte så lätt att lägga fram det här...
-...men, imorgon bitti... - Jag vet vad som händer, mr Daley.
Det har jag vetat hela tiden.
Men det spelar ingen roll.
Du har gett mig mitt livs äventyr på en natt.
Och jag har en känsla av att det blir en underbar soluppgång.
Ha det så kul.
Tack.
Jag vet inte vad ni tycker, men den här cowboyen tog sig just ett kliv framåt.
- Där åker hon. - Raka vägen till...
Kanada.
Hon flyger till Kanada.
Nej, nu har hon rätt kurs.
- Raka vägen ner, killar. - Godnatt, Larry.
Hej, grabben, hur är det?
Lawrence! Välsigne dig för att du tog tillbaka dem.
Ett hjärtligt bra gjort är på sin plats. Men jag måste få påpeka...
De kan inte gömma sig i källaren i för evigt.
- Jag har tänkt ut det. - Verkligen?
Solen kommer, dumdum.
Han har rätt. Gryningen är snart över oss.
Minns du härom natten när du skulle säga nåt om nyckeln till framgång?
Du sa, "nyckeln till framgång är..." sen kom solen och stelnade.
Jag tror att jag har listat ut det. Det är att göra det du älskar.
Med folk du älskar.
Jag tänkte faktiskt säga "fysisk träning", men det där med att älska är också bra.
- Lawrence! - Ja.
Välkommen hem.
Tack.
Nu är väntat över. Efter två månaders renovering-
-öppnar Naturhistoriska museet dörrarna för allmänheten igen.
Som ni kan se strömmar folket in, ivriga över att få se förändringarna.
Med de nya utökade nattimmarna har vi fått veta att det blir livligare än nånsin.
Jag ser att uniformen fortfarande passar efter alla långa år.
Så längesen var det inte, men...
Vad gör oss förtjänta av den här "triumferande" återkomsten?
Inte skuren för "företagsdjungeln" trots allt. Fick "sparken".
Nej, jag sålde faktiskt mitt företag.
Världen rör sig i mystiska banor.
Ena dagen måste vi göra oss av med allt gammalt.
Nästa dag, får vi en stor donation av en rik, anonym donator.
Med en reservation: Allt ska vara som tidigare. Så..
- Tydligen inte exakt som tidigare. - Nej.
Mina damer och herrar, namnet är Teddy Roosevelt-
-naturalist, råbarkad ryttare och den 26:e presidenten av de Förenta Staterna.
Häng med, gosse. Jakten är i gång. - Lawrence.
Hej, era dumdummar, ge mig gumgum.
Mina föräldrar gav mig den här tavlan för 3000 år sedan.
De anförtrodde mig med ett av mitt folks högst värderade egendom.
- Gör den någonting? - Gör någonting?
Ja, varför ska man annars ha den?
Den har faktiskt magiska krafter som väcker alla föremål härinne till liv.
- Nej, allvarligt, vad gör den? - Inget, den är bara dekoration.
Jag visste det.
Det här stället är lamt. Den där ser inte ens äkta ut.
Seriöst, den här animatroniken suger.
- Mammut? - Ja.
- Dagens teknologi är långt före mig. - Det är så verklighetstroget.
Stannar du längre den här gången, eller drar du när du hittar nåt bättre?
- Jag stannar. - Stanna länge nu.
Bra...
- Som nattvakt är du... - Vad?
Den bästa...
Ursäkta?
Du, knatten! Krama inte skyltarna.
Ursäkta. Det var inte meningen att stirra. Jag bara...
Du är väldigt lik nån jag känner, och...
- Jag får höra det ofta. - Får du?
Ja, jag antar att jag har ett sånt ansikte.
- Bekant. - Ja.
Kan du möjligen vara släkt med Amelia Earhart?
- Nej. Jag tror inte det. - Klart att du inte är.
Jag var bara tvungen att fråga.
Hon var kvinnan som flög över Stilla havet.
Atlanten. Den första kvinnan som flög över atlanten-
-och hon blev tilldelad det "Flygande Korset" för det.
- Det är väldigt häftigt. - Ja, hon var häftig.
Du borde kolla in Miniatyrsalen.
Hjälper du mig dit? Jag går alltid vilse.
Ja, jag vet. Visst. Den här vägen.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © FRiEND
www.SweSUB.nu
- Joseph, dags för middag! - Kommer snart!
Joey Motorola, du kommer ner till middan omedelbart!
Jag sa vänta lite, mamma! Jag tror att jag har kommit på nåt!